Köszönöm.
Oh, ez aranyos. Köszönöm.
(ZIHÁLVA)
- Lady Russell. - Az én kedves Anne-m.
Elég kimerültnek tűnsz.
Olyan gyorsan jöttem, ahogy csak tudtam.
Nem tudtam, hogy a helyzet ilyen kétségbeejtő.
Sajnos, az az ember, aki hitelt vett fel muszáj, hogy megfizesse.
- Még akkor is, ha úriember. - nem volt lehetőség a takarékosságra?
Sajnos Apám és Elizabeth nem tudott módot találni a költségcsökkentésre
A büszkeségük feladása nélkül
Vagy olyan mélyre süllyedni, ahol ember már nem tud élni.
De ha sikerül meggyőznöm Apát, hogy legalább adja ki a házat.
És találok valami módot arra, hogy kevésbé költekező életmódot éljünk
akkor egy pár éven belül megint fizetőképesek lehetünk.
Egy pár éven belül?
Mindenesetre ez jobb, mint eladni. Legalább remélhetem, hogy egy nap visszatérünk.
És hova mentek időközben? El van már döntve?
Minden reményem egy kis ház volt a környéken,
de Apa és Elizabeth ragaszkodik Bath-hoz.
(MINDENKI NEVET)
Lady Russell.
Kedves szomszéd, ahogy hallom Londonban volt.
Sir Walter. Elizabeth.
Igazán sajnálom, hogy el kell hagyniuk Kellynch-t.
Feddhetetlenek vagyunk, Lady Russell.
Minden áldozatot meg kell hozni, mindegy milyen nehéz.
Minden szükségtelen költséget visszafogunk Lady Russell.
Én nem fogjuk újrabútorozni a társalgót
amit Mama, ahogy Te is tudod, ilyesztő állapotban hagyott.
És jó érzéssel tölt el, hogy megteszünk mindent amit meg tudunk tenni.
Természetesen.
De itt van Shepherd. Ígért nekünk néhány hírt.
Az a lánya mellette?
Mrs Clay férje sajnos meghalt nemrégen. Visszatért az apai házba.
Gyakran van velünk mostanában.
Lady Russell. Miss Anne.
Sir Walter, pont ma reggel kaptam egy olyan megkeresést Kellynch kiadásával kapcsolatban
amiről meg vagyok győződve, hogy elégedett lesz a feltételekkel.
Egy admirális, uram,
nemrég ment nyugdíjba, ennek az országnak a szülötte és a világnak pont ebben a sarkában akar megtelepedni.
- Egy admirális? - Egy úriember sokkal jobban megfelelt volna.
A tengerészetnek megvan a maga haszna, efelől nincs kétség
de én sajnálnám, ha akár egy barátom is oda tartozna.
- Tényleg, Sir Walter? - Igen.
Ez két dologban is rosszul érint engem.
Az egyik, hogy kétséges születésű embereket emelünk magas pozícióba
és másodszor, soha nem lát egy tengerészt sem, aki nincs hihetetlenül összeverve
kitéve szélnek és időjárásnak amíg egyszerűen nem alkalmasak arra, hogy rájuk nézzünk.
Mindamellett, Sir Walter, az admirálisnak szép vagyona van,
és nincs kétségem afelől, hogy egy nagyon rendszerető bérlő lenne.
(GÚNYOLÓDIK)
És gondolja meg, Sir Walter,
hogyan fog körülnézni és áldani a szerencséjét
hogy egy olyan bárónő házában lehet, aki ilyan jó családból származik.
Igen.
Akkor az ön engedélyével, uram, Megkezdem a tárgyalásokat Croft admirálissal.
- Croft? - Igen.
Ismeri az urat, Miss Anne?
Igen. Nem, um...
Azt mondhatom, hogy ismerem a karrierjét.
Nem vagyok elragadtatva az ötlettől, hogy a bérlő sokszor megközelítse a bokraimat.
Ha megengedi még nagyon sok elintéznivaló van.
(KOPOGÁS)
Jó ég, Anne.
- Mi történt veled? - Semmi, biztosítalak, jól vagyok.
Anne...
Ki ez a Croft Admirális
és miért hozott ki ennyire a sodrodból?
Anne.
Croft admirális felesége...
Mrs Croft?
Pontosan.
És Mrs Croft a nővére Frederick Wentworth-nek.
Wentworth?
Értem.
És ha arra gondolok, hogy hamarosan ebben a házban fog járkálni...
Anne, tudod, hogy apád egy nagyon nem megfelelő párnak gondolta.
Soha nem adta volna áldását egy ilyen lealacsonyító házasságra.
Nem volt egyedül, ha jól emlékszem.
Kedvesem...
Eljegyezve lenni 19 évesen,
egy háború közepén, egy fiatal haditengerészhez,
akinek nem volt vagyona, se kilátása.
Tényleg eldobtad volna magadtól az életedet.
És keresztanyai kötelezettségeimben bukok el, ha nem tanácsolok ellene.
Fiatal voltál,
és teljesen okos dolog volt megtörni
az egyetértést.
Lehet, hogy okos dolog volt, de mégis,
Wentworth kapitány megcsinálta a szerencséjét a háborúban
és most nagyon gazdag.
Írt neked?
Nem, soha egy szót..
Csak az újságokra hagyatkozhatok.
Akkor... ha a szándékai veled szemben őszinték lettek volna,
nem kellett volna értesítenie téged, hogy a körülményei megváltoztak?
Nem hibáztatlak téged,
és magamat se, hogy hagytam magam vezetni.
Mindamellett,
nagyon különbözően gondolkozom attól, ahogy 8 éve gondolkoztam.
Oh, kedves Anne.
Te egy kedves és szép fiatal lány vagy, megígérem neked
egy nap találsz valakit, akit szerethetsz és hozzád méltó.
27 éves vagyok.
Mielőtt elfelejtem, Shepherd,
ha nincs ellene kifogása itt tartanám az ön elragadó lányát
társalkodónak Elizabeth mellé.
Oh, Sir Walter.
Uram, biztos vagyok benne, hogy Penelopé el lesz ragadtatva ekkora kiváltságtól.
Akkor ezt eldöntöttük. Holnap velünk jöhetne Bath-ba.
Anne nem elég társaság Elizabeth mellé?
Oh, de igen, de Anne Uppercrossba megy.
Pont ma reggel kaptam levelet Mary nővéredtől.
Megint magatehetetlen és szeretné, hogy Anne viselje gondját.
És mivel senki se szeretné Anne-t Bath-ban,
egyből visszaírtam, hogy Anne egyből odamegy, amint mindent elvégzett itt.
Well...
Minden reményed egy kis ház volt a környéken.
Üdvözöljük a Musgroves-okat.
Mielőtt elmennél, Anne,
Nem szabad elfelejtened, hogy minden a plébániához tartozó házban be kell jelenteni a távozásunkat. Ez elvárt.
Házas?
Nem tudom, hogy házas-e,
és mégis egy ilyen kiváló úriember mostanra már biztosan talált magának párt.
Ide fogja hozni a feleségét?
És a gyerekeit?
Csak azért imádkozom, hogy ne találkozzunk.
Tudom, hogy az én esélyem a boldogságra örökké elveszett,
de hogy még a jelenléte emlékeztessen is rá,
az több lenne, mint amit el tudnék viselni.
Ki az a fiatal hölgy, Mr Shepherd?
Oh, ő Miss Anne Elliot, admirális, Sir Walter középső lánya.
Az egyetlen bármiféle érzékkel.
Akkor sajnálatos, hogy nem ismerkedtünk meg.
Körülbelül egy fél mérföldre fog lakni, a nővérével.
Oh, akkor jó, majd megismerkedek vele.
Házas, Mr Shepherd?
sajnos nem, madam. És nem hiszem, hogy ez az ő korában már megtörténik.
Nos.
Tágasabb, mint egy fregatt.
(NEVET)
Rengeteg messzelátó. nem tudok elmenekülni magamtól.
Szerintem ez a szoba kiváló lesz Frederick-nek.
Közölje velem, ha érkezik.
Az ön testvérének nem tetszik Kellynch ötlete.
Azt hiszem Somerset rossz emlékeket ébreszt benne.
Régebben szó volt egy eljegyzésről egy megyebeli lánnyal.
- Mikor? - Körülbelül nyolc éve.
A Kelet-Indiákon voltunk abban az időben.
Soha nem beszélt róla, de a szíve eléggé összetört, azt hiszem.
Nos, nos, nos.
- Frederick jegyességben, ki gondolta volna? - Pontosan.
- Néha azon gondolkozom, hogy valaha is le fog-e telepedni. - Hmm.
Végre megjöttél.
Már azt hittem, hogy soha nem foglak újra látni.
Olyan beteg vagyok
alig tudok beszélni.
Azt hiszem soha nem voltam olyan beteg, mint ma reggel.
Biztos vagyok benne, hogy nem szabad magamra hagyni.
Charles nincs itt?
Charles elment vadászni, még akkor is, mikor mondtam neki, hogy beteg vagyok.
És nem láttam egy lelket sem egész reggel.
Egyik Musgrove se jött át,
pedig Charles mondta nekik is, hogy beteg vagyok
Nem volt megfelelő, gondolom.
Ó, még látod őket, biztos vagyok benne. Még korán van.
Vagy esetleg, ha elég jól érzed magad egy könnyű sétához
a nagy házhoz, akkor meglátogathatjuk őket.
Várnunk kéne, amíg ők látogatnak meg.
Tudniuk kéne, hogy mi jár neked, mint az én nővérem.
Biztosíthatlak róla, hogy nincs ellenvetésem a javaslattal kapcsolatban.
Lehet, hogy egy kis levegő jót tenne nekem.
De először mindenképpen ennék valamit, nagyon éhes vagyok.
Anne.
- Jó ég. A lányok milyen gyorsan nőnek. - Mmm-Hmm.
A fiatal Musgrove lányok visszatértek az iskolájukból, Exeterből
a már megszokott teljesítményükkel, és természetesen,
csak arra tudnak gondolni, hogy divatosak legyenek
és jókedvűek...
Kedves Henrietta, Louisa.
Oh, Anne.
Végre itt vagy. Gyere, Mama már alig várja, hogy lásson.
És olyan érdekes híreink vannak.
(LÁNYOK NEVETNEK)
Üdvözöllek Uppercrossban, Miss Anne.
Milyen sápadt és kimerült vagy.
Muszáj egy kicsit felhízlalnunk, amíg itt vagy.
Én magam sem vagyok jól.
És Sir Walter és Miss Elizabeth. Oh, mennyire hiányozhatsz nekik.
Mindenképpen nagyon boldog vagy, hogy itt vagy és nem Bath-ban.
Oh, Mama, remélem Bath-ban tölthetjük ezt a telet.
De emlékezz, ahhoz hogy mehessünk jó helyzetben kell lennünk.
Oh, igen. Semmi királyi lakosztály számunkra.
- Anne, hogy vagy? - nagyon jól. Köszönöm, Charles.
(ANNE FELKIÁLT)
- Megnőttél. - Nagyon örülök, hogy felépültél, kedvesem.
Megkérdezted apádat? Megkérdezted, Charles?
Apának nagyon sokféle lehetősége van elkölteni a pénzét és a joga is megvan hozzá.
Charles, ha rajtad múlna már mindentől meg lennénk fosztva.
Croft admirális és a felesége veszi át a tulajdont.
És azt hiszem nagyon szerencsések vagy a bérlőinkkel.
Igen, ez nagyon rossz lehet neked kedvesem, hogy így fel kell adnod az otthonod
Természetesen, amíg Anyád élt, addig mértéktartás és gazdaságosság volt Kellynch-ben.
De soha nem voltak bálok,
és a Croft-ok majd biztos szerveznek és meghívják a tehetősebb fiatal tengerésztiszteket.
Tényleg, van egy érdekes hírünk, elfelejtettem.
Mrs Croft-nak van egy öccse Wentworth kapitány,
éppen most tért vissza Angiába és idejön, hogy Kellynch-ben lakjon.
Ez igaz. A Pool-ok megismerkedtek vele Tauntanban ezen a héten.
Ezt beszélik, hogy Wentworth kapitány a legjóképűbb féfi
a tengerészetnél és független.
- És nagyon meggazdagodott. - Pontosan.
Milyen szerencsés ember.
Holnap este megnézhetjük magunknak, mert idejön vacsorázni holnap este.
Oh, Apa.
Épp most kaptam meg Croft admirális levelét, hogy elfogadja a meghívásunk.
Anne. Készen állsz?
Nem szabad Croft admirálist és Wentworth kapitányt megvárakoztatnunk.
Charles. Charles.
Charles. Jöjjön közvetlenül. Charles.
(EMBEREK IZGATOTTAN BESZÉLGETNEK)
Leesett egy fáról a kertben.
Elküldtem a doktorért. hamarosan itt lesz.
A kulcscsontja kificamodott.
(ÉMELYEGVE)
Charles, figyeljen Mary-re. Én jól leszek.
Kész?
(CSATTANÁS)
Készen van. Egy kis pihenéssel olyan lesz, mint újkorában.
Oh, Köszönjük.
És ne féljen, Charles, A Croftoknál majd kimentem magát.
(BOTLADOZVa) Mentségek?
Pontosan, nem lenne jó elrontani a vacsorát.
nagyon várom már, hogy találkozzak az új szomszédainkkal.
Pontosan, ez inkább kötelesség, mint bármi más.
(BOTLADOZVA) Ha Anne veled marad, akkor nincs ellenvetésem.
Természetesen.
És így cseréltük el magunkat
egy beteg gyerekkel, amíg te a Croft-ékkal mész vacsorázni.
Nem maradok sokáig kedvesem.
Csak azért, mert én vagyok a szegény, anya, aki nem mozdulhat, mert ő olyan jól halad.
Azt mondja... Honnan tudja, hogy olyan halad...
Kérlek.
Itt hagyhatjátok Charlest velem.
Ez nagyon kedves tőled, Anne. Biztos vagy benne?
Egyébként sincs étvágyam.
Akkor ezt eldöntöttük.
(AJTÓNYÍLÁS)
Oh, Anne, tegnap este egy nagyszerű bált hagytál ki.
El se tudom mondani, hogy Wentworth kapitány milyen jóképű.
Ő sokkal jóképűbb és szeretetre méltóbb, mint bárki, akivel valaha találkoztam.
- Jó modor, kellemes beszélgetőpartner. - Nagy tőke.
Oh, és mindannyian meg vagyunk hívva holnap estére vacsorára.
Még te is, Anne.
*%!#&@, Mary, Késésben vagyok. Itt van? Ki?
Oh, Wentworth kapitány, kérem... kérem jöjjön be.
Kérem bocsásson meg. Én... Az ajtó nyitva volt.
Remélem a fiú jól van?
- Oh, igen. - Sokkal jobban, köszönöm, Wentworth.
Oh, Wentworth kapitány, ő az idősebb nővérem, Anne.
- Ismerjük egymást. - Tényleg? De Anne soha nem szólt róla egy szót sem.
Régen volt, akkor iskolában voltál.
Jöjjön, Wentworth, vagy minden madár délre fog repülni a tél elől.
Természetesen. Hölgyeim.
Oh, jöjjön, Henrietta, menjünk velük.
várjatok, várjatok meg.
A legrosszabbnak vége. Láttam.
Mégegyszer ugyanabban a szobában voltunk.
Egy meghajlás, egy pukedli,
Hallottam a hangját, és utána,
elment.
Nem bocsátott meg nekem.
Rosszul kezeltem, elhagytam és csalódást okoztam neki.
És a legrosszab, hogy nagyon gyenge személyiséget mutattam közben,
amit az ő biztos, önbizalommal teli személyisége nem tudott elhordozni.
Régen nem volt két szív olyan nyitott,
két érzés olyan közös,
de most idegenek vagyunk egymásnak.
Rosszabbak, mint az idegenek,
mert lehet, hogy soha nem ismerkedtünk volna meg.
Örökös idegenség.
És ma este még egyszer meg leszek próbálva.
Frederick. Megvagy végre. Hagyj mutassalak be Miss Anne Eliott-nak.
Miss Elliot, a testvérem, Frederick Wentworth.
Wentworth kapitánnyal futólag találkoztam tegnap.
Oh, Frederick, mondhattad volna.
Ez nagyon rossz lehet magának, Miss Elliott, hogy hazajön, és minket talál itt.
Nem, semmi esetre sem. Örülök, hogy a ház ilyen jó és gondos kezekben van.
És mik a hírek, Frederick, a kedves Harville kapitányról?
Egyenllőre Lyme-ban telepedett le James Benwick-el.
- Aki az új parancsnokságára vár. - Milyen izgalmas.
Természetesen emlékszek Benwick kapitányra. Eljegyezte Harville húgát.
Sajnálattal kell közölnöm, hogy meghalt, amíg Benwick kint volt a Foknál.
- Jaj, ne. Milyen szörnyű. - Igen.
Öt évet vártak egy vagyonra, hogy elég legyen a családjának.
Most már megvan neki, természetesen későn. Nagyon későn.
De én soha nem támogattam, hogy egy aktív katona
- akár csak gondoljon is a házasságra. - Tényleg?
Egy hadihajó háborús időben nem jó hely egy nőnek
és a hosszú elválás egy nehéz próba mindkét fél számára.
Oh, milyen igaz. Nincs olyan rossz dolog, mint az elválás.
Ahogy én saját magam is tapasztalom, mert Mr Musgrove mindig megjelenik a tanácsokban
és olyan boldog vagyok, amikor biztonságban hazaér.
De most, hogy gazdag vagyok, Sophy, biztos örülni fogsz neki
hogy végre készen állok a letelepedésre.
Tényleg, Frederick, Örülök, hogy ezt hallom. Mondd, van bárki, akiről gondolkoztál?
Nem, készen állok rá, hogy bármelyik 15 és 30 közötti nővel házasságra lépjek
Egy kis szépség, néhány mosoly és egy kis dicséret a tengerészetnek, és már meghódított.
Oh, ne mondja, Frederick.
Végülis, egy szerény tengerész mi mást várhatna el?
De ha őszintén kell beszélnem,
akkor az a dolog, amit a legjobban keresek, az a szilárd jellem.
Egy olyan nő, aki tisztában van önmagával.
Nem tudom megbocsátani a lustaságot, vagy a cél hiányát.
Egy gyenge szellem mindig nyitott a meggyőzésre, Először az egyik irányba, aztán a másikba,
soha nem megbízható.
Nos, meglátom mit tehetek.
(MINDENKI NEVET)
(HOLDFÉNY SZONÁTÁT JÁTSZIK ZONGORÁN)
(LÁNYOK VIHOGNAK)
Oh, Anne, olyat játssz, amire lehet táncolni.
Igen, Anne, légy szíves? Valami vidámat. - Oh, igen.
(JÓKEDVŰ DARABOT JÁTSZIK ZONDORÁN)
(MADARAK ÉNEKELNEK)
Tudtad, hogy soha nem láttam kedvesebb embert,
mint Wentworth kapitány?
Hmm.
De nem volt nagyon udvarias Anne-nel szemben, igaz?
Amikor Louisa megkérdezte tőle, hogy mit gondol róla a múltkor
akkor azt mondta, hogy nem kellett volna még egyszer találkoznia veled.
- Nem tudok megesküdni rá, hogy ezeket a szavakat használta. - Velem viszont nagyon figyelmes volt.
El kell mondanom, hogy Louisa számára egy tökéletes választás lenne.
(ÉLESEN) Louisa. Értelmetlen, Charles. Világos, hogy Henriettáért rajong.
De, Édesem, nem szabad elfelejtened, hogy Henrietta már oda van ígérve
- a kuzinomnak, Charles Hayter-nek. - Nem felejtettem el.
De ugyanezt nem tudom elmondani Henriettáról.
(NEVETNEK) És igaza van..
Mert kicsoda Charles Hayter? Senki, csak egy megyei lelkész.
Milyen lealacsonyító házasság egy Elliot-nak.
Most meg te beszélsz sületlenségeket. Ő fogja örökölni a Winthropi kastélyt,
és a farmot Taunton mellett, és nagyon kedves fiatalember.
Szerintem egy fiatal lánynak nincs joga olyan házassághoz, ami lealacsonyító a családjára nézve
még akkor se, ha az egy kedves fiatalember.
Nem is, nem is.
Ha Henriette marad Charles Hayternél és Louisa megkapja Wentworth kapitányt,
akkor én nagyon meg leszek elégedve.
Te mit mondasz, Anne? Szerinted a kapitányt Louisa-t vagy Henrietta-t választja?
Wentworth.
Most átmegyünk Winthrop-ba hogy meglátogassuk Charles kuzint.
Gyere velünk, Anne. Biztos vagyok, benne, hogy a Haytersek szívesen látnak.
Tökéletes ötlet Louisa, mindenki jöjjön.
Tudom, hogy Mary nagyon várja már, hogy Charlest lássa megint.
(NEVETVE) Kapj el.
(LIHEGVE)
Anne.
Semmi baj.
Köszönöm, jól vagyok.
Tényleg semmiség.
De azt hiszem jobb lenne, ha itt maradnék és pihennék egy kicsit.
- Akkor én is maradok. - Ne kérlek, én...
Nem szeretnék kellemetlenséget okozni... Tudom az utat Winthrop-ba.
Hamarosan utolérlek titeket.
Kérlek, Charles.
Jó, ha ragaszkodsz hozzá.
(LIHEGVE) Ah, látod? Ott van Winthrop.
Jobban tennétek, ha egyedül mennétek tovább. Tényleg nagyon fáradt vagyok.
Nagyon nem lenne szép dolog tőlünk, hogy idáig eljövünk és utána nem köszönünk be Charleshoz.
Én maradok Maryval, Charles.
Ha te és Henrietta szeretnétek továbbmenni, akkor adjátok át az üdvözletünket Haysterséknek.
És biztos vagyok benne, hogy Wentworth kapitány megvéd minket.
Jó.
Henrietta.
Nagyon kellemetlenek az ilyen kapcsolatok, Wentworth kapitány.
De biztosítalak róla, hogy, még soha nem voltam abban a házban kettőnél többször.
Egész életemben.
Kíváncsi vagyok Anne hol van.
Mary jólelkű több tekintetben is.
De néha nagyon fel tud idegesíteni a sületlenségeivel.
Túl sok van benne az Elliot büszkeségből.
tudod, mindenki azt akarta, hogy Charles inkább Anne-t vegye el.
- Anne? - Oh, igen.
- nem tudtad, hogy el akarta venni Anne-t? - Nem. Nem tudtam.
- Azt akarod mondani, hogy visszautasította? - Oh, igen, pontosan.
Ez mikor történt?
Nem tudom pontosan, de mielőtt Mary-t elvette volna.
Mondta, hogy miért nem akar házasodni?
Nos...
Apa mindig azt mondta, hogy ez jó barátnőjének, Lady Russellnek a hatása.
Arra gondolt, hogy Charles nem elég tudós, hogy meggyőzze Lady Russell-t,
és így meggyőzte Anne-t, hogy utasítsa vissza.
Nem hittem volna, hogy ilyen könnyen meggyőzhető.
Amikor eldöntöttem valamit, az úgy is lesz.
És elég határozott vagyok.
Úgy látom a te jellemed határozott és erős.
És én ezt szeretem.
Oh, nézd. Elhozták magukkal Charles Hayter-t. Gyere.
(PUSKALÖVÉS)
Ah. Megvagy végre.
Úgy gondoltuk, hogy összefuthatunk veled, ha erre jövünk.
Croft admirális, Mrs Croft.
A kuzinomnál voltunk, Charles Hayternél.
Oh.
Miss Elliot, fáradt lehet. Engedje meg, hogy hazavigyük Uppercross-ba.
Oh, nem, köszönöm, nem. Túl nagy vesződség.
Oh, nem, Mindenképpen arra szándékoztunk menni, és bőven van hely.
- Tényleg, túl kedvesek. - Butaság, Miss Elliot.
- Önnek tényleg velünk kell jönnie. - Oh.
(LEVEGŐ UTÁN KAPKOD)
Sétáljunk. - Köszönöm, kapitány.
Szeretném, ha Frederick egy kicsit felbátorodna
és hazahozná a két fiatal hölgyet Kellynch-be.
Az egyiket akarja. De senki nem tudja, hogy melyiket.
Mindketten barátságos, rendes lányok.
Nagyon tiszteletreméltó családok. Mit gondol, Miss Elliot?
Nem kell soká várnunk, ha engem kérdez.
Végre értem őt.
Soha nem tud nekem megbocsátani.
Még mindig elítél a múlt miatt, és most egy másikba szeret bele.
(AJTÓNYITÁS)
És mégis...
Anne. Lyme-ba kell menünk holnap reggel.
Wentworth kapitány meglátogatja a legjobb barátját,
valamilyen kapitány.
És mindannyiunkat meghívott az útra. Nem tökéletes?
Nem, Én szeretnék inkább a gyerekekkel maradni.
(REMEGVE) Nélküled menjek?
Törékeny egészgéi helyzetemben?
Képzeld el, hogy megint rohamom van
és nem vagyok képes csengetni?
Kezd hozzászokni egy másikhoz.
És mégis...
Nem tud nem érezni.
Nem tud szenvedni látni anélkül, hogy segíteni ne próbálna,
hogy megtagadja a saját jó, meleg és kedves szívének kívánságát,
amit nem tudok megérteni határtalan fájdalom nélkül
és sajnálni.
(NEVETVE) A tenger.
- Imádom a tengert. - Biztos vagyok benne, hogy én jobban szeretem.
Frederick.
Gyere ide.
Harry Harville és James Benwick kapitányok, Mr és Mrs Charles Musgrove.
Miss Henrietta Musgrove, Miss Louisa Musgrove, Miss Elliot.
Miss Anne Elliot?
Igen.
Tökéletes.
Oh, Istenem a levegő.
Természetesen az admiralitás néha azzal szórakoztatja magát,
hogy kiküld egy pár száz embert a tengerre olyan hajóban, ami arra nem alkalmas.
- Ez igaz. - De olyan sok van nekik...
Benwick kapitány,
elmondhatom, hogy nagyon szomorú vagyok, a szörnyű vesztesége miatt.
(NEVETÉS)
Köszönöm.
Soha nem volt olyan szerelem, mint a miénk.
És soha nem lesz.
Olyan sokan voltak,
és azok közül, akik bármelyik pillanatban a tenger fenekére kerülhetnek,
lehetetlen megmondani, hogy melyikük lesz a legkevésbé hiányolva.
(BOTLADOZVA) És mégis, kapitány,
maga még fiatal,
és még megtalálhat egy másik nőt
akivel boldog lesz.
egy férfi nem felejt olyan könnyen, ahogy ön elfelejt minket.
Nem engedhetem meg, hogy egy nő jelleme kevésbé legyen egyenes, mint egy férfié.
És mégis, elmondhatjuk, hogy a versek
és az irodalom maga ellen vannak.
Mindig a nők álhatatlanságáról regélnek nekünk.
És nem mindegyik férfi által lett írva?
Igen, Miss Elliot. Lehet, hogy igen.
Látom, ezen nem egyezhetünk meg.
Soha nem mondanám, hogy az igaz állhatatosság csak a nőké,
de egy dolgot biztosíthatok a nemem számára
azt, hogy mi szeretünk a legtovább
amikor már nincs remény.
Tószt. A tengerészetre.
A tengerészetre.
Jó dolgot tettél. Benwick-et felvidítani jó cselekedet volt.
Nem tudtam, hogy ilyen sokat beszél.
Nem beszélt ennyit hosszú ideje.
Egy idő után közös érdeklődési kört találtunk a versekben.
Nem kell neki semmi más. Napról-napra.
Soha nem boldogabb, mint mikor érzelem nélküli leírásokat olvas reménytelen szerelemről
vagy gonoszság által összetört szíveket.
(NEVETVE) Igen.
Ajánlottam neki, hogy a prózákat is iktasson be az olvasmányaiba.
Tudom, hogy rossz neki,
bezárva lenni.
De mit tehetünk?
Nos, még fiatal.
És az idő a legjobb gyógyító.
Vagy legalábbis ezt mondják.
Oh.
- Bocsásson meg. - Nem történt semmi.
Ki az az úriember?
William Elliot, uram. Tegnap éjszaka jött meg, hogy Bath-ban töltse a telet.
William Elliot? Ez biztosan a mi William kuzinunk. Biztosan.
Jóképű. Nem is.
Egyáltalán megemlítette a Kellynch-i Elliotokhoz fűződő kapcsolatát?
Azt mondta, hogy egy napon baronet lesz.
Persze, ez rá vall.
Különleges érdeklődést mutat felé, kuzinja?
Sir Walter-nek nincs fia,
ezért a címe és Kellynch birtoka a kuzinjára fog szállni.
Milyen kár, hogy nem lettünk egymásnak bemutatva.
Az apja és Mr Elliot nem beszéltek a szerencsétlen házassága óta.
Egy bemutatás nem lett volna szívesen fogadva.
Éppen, hogy csak el tudják kerülni, hogy egymást lássák Bath-ban.
Említsd meg, hogy láttuk a következő alkalommal, mikor apának írsz.
Pont ellenkezőleg.
Gondolod, hogy örökölte az Elliot viselkedést?
- Wentworth kapitány, kapjon el - Louisa.
(MINDKETTEN NEVETNEK)
- Louisa. Louisa, ne. Louisa, ne. - Elhatároztam, megteszem.
Louisa.
Sebészt. Sebészt, gyorsan.
- Természetesen. - Benwick kapitány.
Benwick kapitány tudja hol lehet egyet találni.
Küldje a fogadóba.
Tartsa ezt szorosan a sebhez.
Charles,
úgy tűnik itt fog maradni egy darabig. El kell mondani a szüleinek.
De inkább nem hagyom magára. Nem ma éjjel.
Engedjen el. És ha kívánja, elviszem Henriettát és Maryt.
És Anne-t nem?
Anne maradjon, nincs még egy ilyen ügyes és megbízható ebben a mesterségben.
Louisának nem kell más.
De Anne...
Anne maradhat, aki senkije Louisának, amíg én el vagyok küldve?
Kedvesem, biztos vagyok benne...
- Nem vagyok olyan megbízható, mint Anne? - Dehogynem.
Nem vagyok olyan alapos?
És Charles nélkül küldenek haza, a férjem nélkül, az én állapotomban.
Nem, ez túl természetellenes.
Henriettával megyek.
Menjél.
Miss Elliot,
Azon gondolkoztam, hogy maradjon Henriettával,
amíg én elmondom a Musgrove-oknak egyedül.
Gondolja, hogy ez jó ötlet?
Szerintem igen.
(KOPOGÁS)
Beszélni szeretnék Mr Musgrove-val késedelem nélkül.
Mondja meg neki, hogy Frederick Wentworth van itt. Beszélnem kell vele.
(MRS MUSGROVE FELSÍR)
Megtettem.
Most visszamegyek Lyme-ba és megnézem, hogy lehetek-e...
segítség.
Azt hiszem a Musgrove-ok is hamarosan jönnek.
Köszönöm.
Kapitány,
izgatott vagyok.
Ha megtenné...
Ha olyan kedves lenne, hogy küldene üzenetet Bath-ba, hogy Louisa hogy van.
Bath-ba?
Nincs rám szükség sem Lyme-ban sem Uppercrossban.
Megyek, csatlakozom apámhoz.
Camden Place-en van a házunk.
- Ha jól emlékszem, maga nem szereti Bath-t. - Igen.
De ott van egy régi iskolai barátom, és...
élvezhetem Lady Russell társaságát.
Akkor rendben.
Viszontlátásra, Miss Elliot.
Viszontlátásra, Wentworth kapitány.
Most, hogy Anne is itt van,
gondolom már nem vagyok kívánatos.
Butaság Penelopé, ő nekem senkim, különösen hozzád képest.
Kedves hölgyem, maga nem hagyhat minket pont most itt. Nem teheti meg.
Kérem, Penelope.
(HÖLGYEK NEVETNEK)
Ah, Anne, megvagy végre.
Hogy van, Anne?
Nagyon hiányolnak minket Kellynch-ben?
De biztosíthatlak, Bath túlszárnyalta a reményünket minden tekintetben.
A mi házunk a legszebb Camden Place-en.
És biztos lehetsz benne, hogy az Elliot-okkal való ismeretség nagyon keresett.
És a legjobb, Miss Anne, Mr Elliot, a kuzinod itt van Bath-ban
és sokat beszélget Sir Walter-ral.
- Mr Elliot? - Igen, többször hívott,
egyszer velünk vacsorázott.
Láthatóan el volt ragadtatva a lehetőségtől.
És természetesen a boldogságát onnan származtatja, hogy intim viszonyba került Camden Place-el.
Megbocsátást kért minden korábbi
bűnéért és nyegleségéért irányunkban.
És Mrs Elliot?
Halott. Sajnos meghalt.
A felesége egy senki volt,
amíg szép és gazdag volt,
de meg kell engednünk, hogy fiatal és bolond volt.
De már nem. Elegáns viselkedés.
Úriemberes és divatos.
Pontosan, nem szégyellem magam mutatni vele sehol sem.
(KOPOGÁS)
- Ah, biztosan Lady Russell lesz az. - Nem.
Ez Mr Elliott kopogása. Biztos vagyok benne.
Azt hiszem igazad van.
A szegény ember egyszerűen nem tud eltávolodni magától, Miss Elliot.
Szavamra, Penelope.
Alig vagyok jobban tisztában a szándékaival, mint a többi férfiénak.
Hogy van Mary?
Amikor utoljára láttam... Hát, náthás volt.
- Oh, elég jól van, köszönöm, Apa. - Akkor jó.
(AJTÓNYÍLÁS)
Bocsánatot kérek, amiért ilyen váratlanul jöttem
de nem tudtam nyugodni a bizonyosság nélkül hogy Miss Elliott nem fázott meg tegnap.
Milyen kedves magától, Mr Elliot.
Ah, kedves uram, engedje meg, hogy bemutassam a lányomat, Anne-t.
De ez roppant különös.
Útjaink már keresztezték egymást, Sir Walter, Lyme-ban, nincs egy hete.
- Nem mintha számítanék arra, hogy Miss Eliott emlékszik. - De emlékszek, Mr Elliot, nagyon tisztán.
Milyen különös, hogy ugyanabban a fogadóban szálltunk meg ugyanakkor.
Igen, az.
Majdnem mondhatjuk, hogy... gondviselésszerű.
El se tudom mondani, hogy milyen boldog vagyok, hogy ilyen gyorsan felépült.
Igen, és nagyszerű feleség lesz belőle, Frederick. Gratulálok.
Bocsánat?
Uram, ön téved
Ha azt hiszi, hogy az ön szándékai Louisa Musgrove iránt titokban maradtak.
Azt mondja, hogy egy megállapodás van köztem és Miss Musgrove között?
- Természetesen. Tagadja? - Igen. Ez az egész meglep.
Azt mondja, hogy nem is veszi számításba?
Nem, ilyen tekintetben nem. Legyen nyugodt.
Akkor azt hiszem neki is és a családjának is csalódást fog okozni.
Alig beszélnek másról.
Jó Isten, Harry! Ennyire meggondolatlan és figyelmetlen lennék?
Úgy néz ki, igen.
Hát, ha az amit mond igaz, akkor úgy kell tekintenem magamra, mint aki elkötelezte magát.
Pontosan, Frederick. Attól félek megkötötte magát.
Ez rettenetes. Mit tegyek?
Talán elhagyhatná Lyme-t valamilyen kifogással,
és megvárhatja Louisa felépülését máshol.
Lehetséges, hogy egy hosszabb távollét megbontja a köteléket köztetek.
Úgyis meg akartam látogatni a testvérem Shropshire-ben.
Tökéletes.
- Wentworth kapitány és Louisa Musgrove? - Ez igaz. Biztosítalak róla.
Már minden nap várom az eljegyzés hírét.
És te gyermek, te megbékültél vele?
Oh, igen, természetesen.
- Boldogságot kívánok nekik. - Mmm. Igen, természetesen.
Oh, nézd, ott van Mr Elliot a Wallace-okkal.
Kénytelen vagyok elismerni, hogy nagyon elegáns stílusa van.
Igen, pontosan. És mégis...
És mégis?
Nem tudok segíteni rajta, de úgy érzem, hogy valami több van amögött, hogy
ennyi év után végre érdeklődést mutat a saját családja iránt.
Elizabeth-re gondolsz, ha jól értem.
Ő nagyon csinos.
Nos, ő semmit se nyerne egy kibékülésből.
A volt felesége azonban, lehet, hogy nem volt megfelelő pár, azonban rendkívül gazdag volt
és semmi se tudja megakályozni, hogy örökölje Kellynch-et és vele a baroneti címet.
Semmi, azon kívül, hogy Apám újranősül
és megajándékozza magát egy fiú örökössel.
Ah. Pontosan.
És Mrs Clay fiatal, és összességében jól néz ki.
csodálkozom Elizabeth-en, hogy egy ilyen nőt hurcoltat az apjával.
Ébernek kell lennünk.
- Ah, Lady Russell. - Ah, Lady Cavendish.
Legdrágább kuzinom,
az óvatosság úgy akarta, hogy megint találkozzunk.
Jó reggelt, Mr Elliot.
bevallom, egy órája voltam Camden Place-ban
és nagyon ideges voltam, hogy nem volt ott.
Apám nagyon felizgult az egyik hír láttán a ma reggeli lapban.
Ugye a kuzinjaidra gondolsz,
Dowager Viscountess Dalrymple és a lánya Honourable Miss Carteret,
akik ma érkeznek Bath-ba.
Nagyon jól tájékozott, Mr Elliot.
Az apja említett valamit az üggyel kapcsolatban.
Nem kétlem, hogy ezt tette.
Nem tűnik izgatottnak, hogy megismerkedjen velük.
Egyetértek. A Dalrymple-k semmik önmagukban, de
a családi kapcsolatokat mindig érdemes megőrizni.
És mindenhol jó társaságként vannak megjegyezve.
Az én véleményem szerint a jó társaság, Mr Elliot, okos, jól informált emberek társasága
akik nagyon szeretnek beszélgetni.
Maga téved. Az nem jó társaság.
Ez a legjobb.
Nem, a jó társaság csak születést, modort és oktatást követel
és, azt hiszem, hogy a jó oktatás nem a legfontosabb.
Oh, Anne kuzinom ingatja a fejét. Nem elégedett.
Egy pontban azonban azt hiszem megegyezhetünk.
mindenkit szeretettel üdvözlünk az Apja környezetében, akik elterelik a figyelmét,
azokról, akik alatta vannak.
Mrs Clay-re gondol?
Lehetséges, hogy igen.
Az én gondom az, hogy az Apám lehetséges, hogy boldogtalan lesz a kapcsolat miatt.
De lehet, hogy finnyás vagyok.
Kedves Anne,
magának jobb oka van finnyásnak lenni, mint bármelyik nőnek, akit ismerek.
Oh, jó ég.
Mr Elliot nincs veled?
Uppercross-ból jött egy leveled.
Ha gyors vagy lehet, hogy egyszer el tudod olvasni mielőtt megint itt lesz.
Kedves Anne, örömmel közlöm veled, hogy Louisa minden nappal jobban lesz
és hamarosan megint a régi önmaga lesz.
Azt is mondják, hogy hamarosan esküvői csengettyűket hallhatunk Uppercross-ban,
azonban hallgatásra esküdtem a témában és nem mondhatok mást.
De Anya azt mondja, hogy a helyi szabók nem méltók erre a feladatra.
Szóval számíts rá, hogy jövő héten Bath-ban leszünk, ruhapróbán.
Addig is, maradok a te szeretetteljes unokatestvéred, Charles Musgrove.
Anne.
Anne. Anne.
Gyere, Anne, nem szabad elkésnünk.
Nem felejthetted el, hogy van egy meghívásunk Lady Dalrymple-től.
Sajnálom, de elígérkeztem, egy régi iskolatárssal töltöm az estét.
Csak nem azzal az őrült öreg nővel Westgate Building-ben?
- Mrs Smith, de igen. - Smith?
- Westgate Buildings? - Elnézést.
És kicsoda Mrs Smith?
Egy a 5,000 Smith-ek közül, akikkel mindenhol lehet találkozni?
Szavamra, Miss Anne Elliot, különleges ízlése van.
Hogy egy ilyen embert emeljünk fel
a saját családi kapcsolataink fölé, akik Anglia és Írország nemesei.
Mrs Smith.
Lehet, hogy nem ő az egyetlen özvegy Bath-ban akinek nincs nemesi előneve.
Jó estét.
- Anne. - Harriet.
- Hogy vagy? - Köszönöm, jól. Sokkal jobban.
Ő az ápolónőm, Mrs Rooke.
- Hogy van, Miss Elliot? - Mrs Rooke.
Nagyon sajnálom, hogy nem tudtam előbb jönni.
Az időm nem az enyém volt.
Oh, de nagyon meg vagyunk tisztelve, hogy Lady Dalrymple egyik kuzinja nálunk van
ahelyett, hogy a kapcsolatait használná ki ma este a család többi részével együtt.
hamarosan megtanulja, hogy semmi nem történik Bath-ban, anélkül, hogy
Rooke nővér ne hallana róla.
Jöjjön kedves Anne,
Mondjon el mindent, ami az elmúlt 12 évben történt magával.
Harry.
Harry. Harry.
Frederick.
Próbálkoztam a fogadóban, de Lousia hazament Uppercrossba.
Legalább egy hete. Benwick elvitte. Nagyjából felépült.
Hogy van a bátyád?
Azt gondolja akkora ökör vagyok, amekkora.
Ötleted sincs róla, Harry, hogy... hogyan átkozom a saját büszkeségemet.
Ha lett volna annyi eszem, hogy elveszem a boldogságot, amikor az újból nyújtotta magát
akkor mindez nem történik.
Nem nagyon tudlak követni.
Azt hittem, hogy érzelemnélküli vagyok felé
de csak dühös és neheztelő voltam.
Túl késő.
Túl későn kezdtem el megérteni magam és őt.
Még soha nem találkoztam olyannal, mint az ő értelme, vagy kedvessége vagy jó jelleme.
Ő a megtestesült tökéletesség.
Soha nem szerettem mást, csak őt.
- Most Anne Elliot-ról beszélünk? - Természetesen, miért, kiről másról?
Akkor úgy gondolom, nem kaptad meg Benwick levelét.
Uppercross-ba kell mennem. Ezt sajnos nem lehet elkerülni.
Csak azért említem ezt a levelet, mert ez tartalmazza, hogy
szerelmet vallott Louisa Musgrove-nak.
És ő elfogadta. Hamarosan házasodnak.
Házasság?
- Louisa és Benwick? - Hamarosan.
Akkor... Akkor szabad vagyok.
És pont holnap megyek vissza Bath-ba.
Lehet, hogy csatlakozni szeretnél hozzám.
És kivel találkoztam tegnap a Pump Rooms-ban,
mint Mr Elliot-tal.
anélkül, hogy indiszkrét lennék,
elmondhatom, hogy sokat beszéltünk rólad.
Azt mondja, hogy egy különleges fiatal hölgy vagy.
A temperamentumod, viselkedésed, eszed,
a női tökéletesség megtestesítője.
Én nem vagyok egy házasságközvetítő, ahogy tudod,
de ez egy tökéletes kapcsolat. Mindenkinek meg kell gondolni.
És azt hiszem minden esély megvan rá, hogy te
és Mr Elliot nagyon boldogok lennétek.
És be kell vallanom, boldogsággal tölt el, hogy elfoglalod anyád helyét,
mint Kellynch jövendő úrnője
A jövő Lady Elliot-ja.
Oh, kedves Anne, több boldogságot adna ez nekem, mint
amit általában érezni lehet az élet eme szakaszában.
Lady Russell.
Csatlakozna?
Nem tagadom, hogy visszatérni Kellynch-be,
és otthonomnak hívni, örökre,
ezt nem tudom azonnal visszautasítani.
És Mr Elliot egy különlegesen kiváló ember
és sok tekintetben nagyon jó véleményem van róla.
Az admirális és Mrs Croft jöttek meglátogatni Miss Anne Elliot-t.
Admirális, Mrs Croft, örülök, hogy látom önöket.
Mi hozza önöket Batha-ba?
Attól félek, Miss Elliot, az emésztésem.
És amikor az ön húga, Mary megtudta, hogy Bath-ba jövünk,
ezt a levelet küldte önnek.
Köszönöm. Maradniuk kell teára.
És elmondani a Kellynchi híreket.
Minden beszéd a házasságról szól természetesen.
- A házasság? - Igen, a kuzinja.
Miss Louisa Musgrove.
Azt mondja, nem tudott róla?
Nem tudtam.
Csak azt mondta Charles, hogy hamarosan várhatunk egy esküvőt.
Oh, Akkor azt hiszem a levél, amit hoztunk, mindent megmagyaráz.
Nagyon örülök a hírnek.
- Biztos vagyok benne, hogy Louisa jól jól választott.
Oh, Charles egy jó ember.
És bármit mond Frederick, neki nincsenek félelmei egy kapitány feleségének lenni.
Nem is.
Be kell vallanom, hogy ez a hír engem nagyon meglepett.
Még Sophi is meglepődött.
Tényleg? Semmi jelét nem adta a szándékának?
Nem. Nem, soha egy szót sem a témáról.
De Frederick nem panaszkodik vagy dicsekszik.
Nem, nagyon becsületes, és Louisa nem panaszkodhat, nagyon jó férjet fogott magának.
Valójában, abból következtetve, hogy hogyan beszélt a témában,
senki nem gondolta volna, hog Benwick magának akarta volna Louisa Musgrove-t.
Benwick?
Bocsánat?
Tehát, ha jól értem, Louisa Benwick kapitánnyal fog összeházasodni
és nem Wentworth kapitánnyal?
Igen. Pontosan így van.
Szegény Frederick. Most újra kell kezdenie valaki mással.
Miss Anne, valami baj van?
Nem, nem, csak nagyon meglepett.
Azt mondja, nem tudott róla?
Ez biztosan igaz. Maga Frederick mondta.
- Captain Wentworth Bath-ban van? - Tegnap éjszaka érkezett.
Oh.
Wentworth kapitány.
Miss Elliot.
A testvére mondta, hogy Bath-ban van.
Igen, az admirálisnál szálltam meg a Queen's Square-en.
Azt hiszem ön is hallota, hogy Louisa Musgrove hozzámeny James Benwick-hez.
- Igen. Nagyon meglepődtem. - Ahogy én is.
És mégis biztos vagyok benne, hogy idővel jobban fognak egymásra hasonlítani.
Benwick kapitány boldog lesz és vidám, míg Louisa...
szeretni fogja a morbid költészetet.
Pontosan.
Teljes szívemből kívánok nekik boldogságot,
és mégis...
Miss Louisa nagyon
jó, kedves, aranyos lány.
Harville nővére egy felsőbbrendű nő volt,
és Benwick kapcsolata vele nagyon mély volt.
Egy férfi nem tud felépülni egy ilyen
kapcsolatból egy ilyen nővel.
legalábbis nem kéne.
Nem fog.
Kedves Anne, nem tudom elmondani, hogy mennyire fáj, hogy várnia kellett,
de a kocsi kint vár.
Mr Elliot, engedje meg, hogy bemutassam Wentworth kapitányt.
A kuzinom, Mr Elliot.
Szabad?
Kapitány koncert van ma a Pump Rooms-ban ma este.
emlékszem mennyire szereti a zenét.
sajnos ki kell jelentenem, hogy Bath-ban a legrosszabbak a csúnya nők.
Sokszor észreveszek egy szép arcot és utána 25-30 csúfságot.
És a férfiakról...
Oh.
Ah, Lady Russell.
Holnap este tartunk egy különleges estet különleges vendégekkel...
- Remélem még szabad. - Természetes, Sir Walter, örömmel.
De hol van Lady Dalrymple?
Jó ég, az Frederick Wentworth?
Ő a kis senki?
Mit csinálhat vajon Bath-ban?
Wentworth kapitány,
önnek tetszik a műsör?
Szabad voltam ma este.
Bath sokat tud nyújtani azoknak, akik érdeklődnek a zene iránt.
Legalábbis ezt mondják.
És meddig marad Bath-ban?
Nem tudom.
Jobban mondva, nem tudom biztosan.
Attól függ.
Értem.
- Miss Elliot... - Kapitány.
(INAS BEJELENTI AZ ÉRKEZŐKET)
(ZIHÁLVA) Lady Dalrymple.
Anne, Anne, Lady Dalrymple itt van.
Hamarosan újabb házasság lesz abban a családban, ha engem kérdeznek.
Pontosan, ha a hinni lehet a szóbeszédnek.
Kapitány.
- Már megy is? - Igen.
Legalább az első fele nem éri meg a maradást?
Nem.
Semmi nem éri itt meg, hogy maradjak. Jó éjt.
Kedves Anne, jól van?
Rettenetesen aggódtunk.
Igen.
Hirtelen gyengének éreztem magam.
De már jól vagyok.
Visszamenjünk a koncertre?
Kedves Anne,
sokáig vártam az alkalomra, hogy kettesben beszélgethessek magával
és most úgy látom ez az alkalom eljött.
- Elnézést uram, nem vagyok jó társaság. - Kedves kuzinom,
maga túlságosan szerény ahhoz, hogy észrevegye a világ
- akárcsak a felét is az eredményeinek. - Tényleg, uram,
- Nem hiszem, hogy ilyen jól ismerne engem. - Pont az ellenkezője.
Anne Elliot neve régen van rám nagyon jó hatással.
Ha merném, most kimondanám a legőszintébb kívánságomat
hogy ez a név soha ne változzon.
- Uram... - Nem merek
remélni egy azonnali választ az ajánlatomra.
De becsülettel többet nem tudom elrejteni a valódi érzelmeimet
és talán holnap este Camden Place-ben
úgy fogja érezni, hogy
hogy megtehet engem a legboldogabb és legszerencsésebb férfinak.
Miss Elliot, egy nagyon fontos megbízásom van az admirálistól
a családjára vonatkozóan.
És mivel ma késlekedés nélkül el kell hagynom Bath-t
nagyon remélem, hogy megvárhatom 11-kor ma reggel.
(ÓRAÜTÉS)
(AJTÓN KOPOGNAK)
Hello, Anne, hogy vagy?
Charles, Mary.
Azért vagyok itt, hogy kipróbáljam a fürdőket.
Annyira rosszul vagyok, hogy ez az utolsó esélyem.
Apa, Elizabeth.
Jó ég, itt van Mary.
Sir Walter, Elizabeth, azért jöttünk, hogy esküvői ruhát válasszunk
anyával és Henriettával. Hozzámegy Charles Hayter-hez.
- Ki? - Egy egyszerű megyei káplán.
- Apa, légy szíves ne bosszantsd magad. - És Louisa, veletek van?
Uppercross-ban maradt Benwick kapitánnyal.
- Ki? - A hajóskapitány, Apa.
Légy szíves, ne izgasd magad.
Azt hiszem a Musgrovokat is meg kell hívnunk ma estére.
A partyra?
Utálnám, ha be kéne mutatni őket Lady Dalrymple-nek.
Mr Elliot ott lesz? Mindenképpen be kell mutatnotok Mr Elliot-nak.
Nem volt szándékomban meghívni őt...
Wentworth.
- Charles. - Hello, öreg barátom, hogy vagy?
Nem számítottam rá, hogy itt talállak.
Hol laksz? Ha van időd, egyik nap elmehetünk vadászni.
- Mrs Musgrove. - Kapitány.
Apa, ő Wentworth kapitány.
A bérlőinkhez, a Croft-okhoz fűzik rokoni szálak.
Kapitány, ő az apám, Sir Walter Elliot, baronet.
Igen, és a legidősebb nővérem, Elizabeth.
- Köszönöm, ismerjük egymást. - Kapitány, kérem.
Nos.
Nagyon feszült vagyok.
Azért, mert az admirális, Croft admirális, bizalmasan tájékoztatva lett...
hogy Mr Elliot...
Hogy minden el van rendezve egy házassághoz Ön és Mr Elliott között.
Hozzátették, hogy Kellynch-ben akarnak megtelepedni,
És az admirális azt üzeni, hogyha ez a család kívánsága,
akkor a bérlet visszavonható
és én és a nővérem keresünk magunknak másik házat. Ez minden.
Erre mit tudok mondani?
Uram...
Kérem, továbbítsa köszönetemet az admirálisnak,
de sajnos tájékoztatnom kell, hogy rettenetesen félretájékoztatták.
Félretájékoztatták?
- Rettenetesen? - Igen, kapitány.
Eléggé hibádzik.
- Semmi igazság nincs benne? - Nincs.
És nagyon hálás lennék, ha megmondaná a forrását ennek az undorító pletykának.
Arról annyit...
(KOPOGÁS)
Lady Russell van itt.
Emlékszik Lady Russell-re, kapitány?
Hogy is felejthetném el?
Anne, megkaptam az üzenetedet.
Miss Elliot, ha megbocsát, akkor elvinném a híreket az admirálisnak.
- Jó napot. - Kapitány.
Ez igaz? Mr Elliot megkérte a kezed?
Ha megbocsát, Lady Russell, beszélnem kell Wentworth kapitánnyal.
Wentworth kapitány.
Mrs Musgrove.
Anne.
Mily öröm.
Bocsánat.
Anne, beszélnem kell veled.
Muszáj most?
Anne, meg kell kérdeznem. Igaz, hogy Mr Elliott megkért, hogy menjél hozzá?
- Igen, de... - Anne, remélem nem botránkoztatlak meg,
de soha nem bocsátanám meg magamnak, ha nem írnám le Mr Elliott igazi személyiségét.
- Csak remélni tudom, hogy nem késtem el. - Jó ég, Harriet, mi történt?
Mr Elliot egy ember akinek, se szíve se lelkiismerete nincs.
Egy számító, hidegvérű alak, aki csak magára gondol.
Ez a legújabb kori közeledése apádhoz nem volt véletlen.
Halott egy pletykát Londonban, hogy Sir Walter Elliot
talán hozzámegy a lánya társalkodónőjéhez.
- Mrs Clay? - Ugyanaz.
És ha ő szülne neki egy örököst, akkor természetesen,
a gyerek örökölne minden, Mr Elliot helyett.
- De ő már most is gazdag. - Természetesen.
Szegény feleségéhez csak a pénzéért ment hozzá és semmi másért.
De most csak azt szeretné, hogy baronet lehessen.
Nem tudja elviselni a gondolatot, hogy ne legyen Sir William.
Nos, akkor miért akar elvenni?
Oh, a irántad való hódolata őszinte, amíg tart.
Azonban ez nem akadályozta meg, hogy Mrs Clay-nak is udvaroljon.
- Ne. - Dehogynem.
Megígérte, hogy kitartottjává teszi Londonban,
abban a pillanatban, ahogy hozzámész.
Mindent megtenne azért, hogy megakadályozza, hogy Apád újra ne nősüljön.
Nagyon hálás vagyok neked, Harriet.
De, most ha megbocsátasz mennem kell.
- Harville kapitány. - Miss Elliot.
Ha azért jött, hogy meglátogassa az admirálst és Mrs Croft-t, akkor csalódást kell okoznom.
Elmentek fürdőbe Wentworth kapitánnyal.
De most, hogy itt van, segíthet nekem.
Wentworth kapitány megbízott, hogy vigyem el magának ezt az üzenetet Camden Place-be.
talán most elolvashatná.
- Köszönöm. - Jól van, Miss Elliot?
Köszönöm.
Akkor, ha megbocsát, akkor már most is késésben vagyok egy találkáról.
Miss Elliot, nem bírom ki tovább.
Megsebezte a lelkem. Félig szenvedés, félig remény.
igazságtalan voltam,
gyenge és neheztelő, de soha nem következetlen.
Megint ajánlom magamat magának, egy olyan szívvel, ami majdnem olyan
mint, amit ön tört össze nyolc éve.
Senkit nem szerettem, csak magát.
Csak maga miatt jöttem Bath-ba,
csak maga miatt gondolkozok és élek.
nem látta?
Alig tudok írni.
Mennem kell, bizonytalanul a sorsomban.
Egy szó, egy pillantás elég lenne.
csak mondja, azt, hogy...
Mondja azt, hogy nem késtem el,
és azokat az érzéseket még nem felejtette el.
Miss Elliot, éppen itt volt Frederick.
Azért ment el, hogy meglátogassa magát Camden Place-ben.
Anne.
- Charles. - Anne, jó ég, mi történt?
Anne.
Köszönöm, Charles, jól... jól vagyok.
Nagyon kimerültnek tűnik. Azonnal haza kell vinnem.
Az a baj, hogy most már a piacon kéne lennem.
Egy ember megígérte, hogy megmutatja a legjobb fegyverét, amit most ad el.
Azt mondta, hogy az utolsó pillanatig becsomagolva tartja.
Ha most nem megyek oda, akkor lekésem.
Tudja a leírásából, Wentworth,
nagyon úgy hangzik, mint az a 16-os Mortimer amivel maga is lőtt Winthrop környékén.
emlékszik?
(CHARLES BESZÉL)
Kapitány...
Kapitány,
Én... megkaptam a kérését
és úgy döntöttem elfogadom.
Köszönöm.
Erről
biztosan meg van győződve?
Igen.
Elhatároztam magam.
Elfogadom.
és semmi sem győzhet meg az ellenkezőjéről, erről nyugodt lehet.
Miért álltunk meg?
Nem látja?
Adja a kezét.
úgy gondoltam látni szeretné a jegyajándékát.
(ELAKAD A LÉLEGZETE)